Marianne! Kom igjen, vi må dra!
- Vi kan ikke dra. - Vi må dra nå!
- Se på disse målingene. - Glem dem! Ta alt du kan bære!
- Hvor er de seismiske målingene? - Vi kan ikke vente!
Kom igjen, Marianne! Skynd deg!
- Vi ses senere! - Chico, hold deg like bak oss!
- Kom deg inn! - Jeg håper de klarer seg.
Jeg kan ikke se veien engang. Er du OK?
- Overlever vi dette... - Vi vil ha noen historier å fortelle.
Slapp av, vi kommer nok ut.
Marianne? Marianne?
Marianne!
FIRE OR SENERE
Harry Dalton her. Legg en beskjed.
Harry? Er du der? Ta telefonen. Jeg vet du er der.
Det foregår noe i Cascade-fjellene. Jeg må høre din mening.
Kom ned hit så snart du hører dette. Pakk kofferten for et par dager.
Harry, er du sikker på at du ikke er der?
STATENS GEOLOGISKE INSTITUTT VANCOUVER, WASHINGTON
Ta et langt skritt... Harry, har ikke du ferie?
Paul ringte. Det skjer noe i Cascade-fjellene.
- Kan du aldri glemme arbeidet? - Du dør ikke av å ta ferie.
Så hva skjer i Cascade-fjellene?
Beklager dette, men vi målte noe aktivitet rundt Dante's Peak.
Spøker du? Dante's Peak?
Hva er sjansen for utbrudd? En til tusen?
- En til titusen. Hva er dybden? - 10-20 kilometer.
DANTE'S PEAK PIONÉR-FESTIVAL
- Rom 7. Det er på hjørnet. - Takk.
- Hvor finner jeg ordfører Wando? - Hun mottar en pris rundt hjørnet.
Dante's Peak er blitt utnevnt til USAs nesbeste småby å bo i.
- Gratulerer. Hvilken er den beste? - En eller annen drittby i Montana.
Vi ses.
Jeg takker Karen fra Pengemagasinet for denne praktfulle prisen...
Lauren, heter hun Karen eller Kathy?
Karen, mamma. For tiende gang. Du kommer for sent.
Hvor er finjakken min? Den blå.
- O, den er på en stol på kjøkkenet. - Vi må dra nå, Graham!
- Hvor er broren din? - Han møter oss der.
Der er jakken din.
Skynd deg, vi kommer for sent!
Jeg må si noe... Beklager forsinkelsen, folkens -
- men vi begynner hvert øyeblikk.
Finn en plass foran.
Gudskjelov... Mine damer og herrer, ordfører Rachel Wando.
Det var på tide.
Mine damer og herrer, dette er en helt særlig dag i Dante's Peak.
La meg begynne med å presentere Karen Narlington fra Pengemagasinet.
Tusen takk, Les.
Ordfører, det er en glede å kunne overrekke deg Pengemagasinets pris.
Dante's Peak, USAs nestbeste by med under 20000 innbyggere å bo i.
- Takk... - Karen!
Takk, Karen. Takk, Lauren.
Denne prisen betyr mye for oss. Vi har lenge vært stolt av byen vår.
Den er pen, trygg og et godt sted for barn å vokse opp.
Og etter Elliot Blair fra Blair Industries sin betraktelige investering.
Reis deg opp, Elliot.
...vil vi bli den aller beste til neste år.
TWONSET VARMEKILDE
- Hopp i. Det er deilig. - Er det virkelig varmt?
- Det er varmt. - Det er derfor det heter varmekilde.
- Er det ikke deilig? - Det slår L.A. Langt ned i støvlene.
- Ja. Kanskje vi skulle flytte hit. - Nei, jeg ville bli gal etter en uke.
Det er ingenting. De ble vel skremt av et dyr.
- Jerry... - Hva i helvete var det?
Så ha det gøy og nyt denne praktfulle dagen.
- Godt gjort, mamma. - Hvor er Graham? Jeg vet det.
Ordfører Wando? Harry Dalton fra Geologisk institutt...
- Fin tale, Rachel. - Unnskyld meg...
- Hvem er du? - Harry Dalton.
Fra Portland, ja. Sjefen din ringte.
Kan jeg ringe senere, Elliot? Jeg skal vise deg rundt, ikke sant?
- Passer det nå? - Ja da.
- Jeg må bare stoppe her først. - Greit.
- Hva gjør vi her? - Det tar ikke lang tid.
Har du barn?
- Nei. - Du er heldig. Ikke sant, mamma?
Nei, skatt. Noen ganger er det herlig å ha barn.
Andre ganger...
Graham!
- Broren min. Nå får han kjeft. - Ja, det tror jeg du har rett i.
- Får du noensinne kjeft? - Nei.
- Graham! - Jeg kommer.
Sett deg i bilen. Dra hjem, gutter. Dere burde vite bedre.
- Hva går det av deg? - Kan vi snakke om det senere?
Gruven er farlig. Den er adgang forbudt!
- Hei, Rachel! - Hei, Jane.
- Jeg hørte at mrs Mackey var syk. - Bare litt influensa. Hva med deg?
Dr Fox, dette er Harry Dalton fra Statens geologiske institutt.
- Gleder meg. - Ha det, Jane.
- Vil du se? - Det ligner lakris.
Kan jeg få se?
Vet du hva det er? Det er en røykfarget kvartskrystall.
Jeg hadde en maken da jeg var på din alder. Den bringer lykke.
- Har du greie på sånt? - Litt.
- Dr Dalton er geolog. - Vulkanolog, faktisk.
- Akkurat som dr Spock? - Mr Spock.
På en måte. Men uten ørene.
- Mamma, slipp meg av hos bestemor. - Meg også.
Slutt å krangle. Ingen skal til bestemor.
- Dr Dalton har vært så tålmodig. - Bare slipp dem av hos moren din.
Hun er svigermoren min. Eller eks-svigermor.
Jøye meg... Her var det vakkert.
- Bestemor! - Hvem har vi her? Hei, tøffen.
Er du snill gutt? Lauren, marihøna mi...
- Hei, Ruth. - Hei, Rachel.
- Er du Rachels kjæreste? - Nei...
Harry Dalton, Geologisk institutt. Jeg skal bare sjekke fjellet deres.
Akkurat som etter at St. Helens-vulkanen gikk amok.
Det skjedde ikke noe da, og det skjer ikke noe nå.
Jeg må kjøre dr Dalton opp til sjøen. Kan barna være her?
Vi kan dra alle sammen. Vi kan bade.
- Vi kan stoppe ved varmekilden. - Vi har badetøy i bilen.
Kom da.
- Hva gjør du? - Sjekker surheten i vannet.
- Akkurat som en bassengrenser? - Nettopp. Som en bassengrenser.
Vi sammenligner pH-verdiene med de vi målte for 15 år siden.
- Her? - Ja, og St. Helens.
Vet du når de trærne der døde?
Nei. Kanskje i løpet av vinteren.
Hvordan det? Er det problemer?
Nei, jeg tror ikke det.
Jeg tar 25-30 prøver i året. 98% av dem er falske alarmer.
Og de siste 2%?
I så fall kan dere glemme listen over de beste byene å bo i.
Vær forsiktige. Se opp for giftkjeks når dere skifter.
De klarer seg. Vent på meg!
En mann som stirrer på en stein må ha mye å tenke på. Eller ingenting.
Steinene kan fortelle oss når området sist var aktivt.
- Og når var det? - For 7000 år siden. Smil.
Nydelig.
Ta det med ro.
- Ikke rør det. - Nei, Roughy!
- Hva er det? - Vi fant to døde ekorn.
- Var det bare det? - Ikke rør dem.
- Det må være en ekorn-epidemi. - Merkelig.
- De dør som fluer overalt. - Kom.
- Det stinker. Jeg vil ikke bade. - Det lukter jo som på rommet ditt.
Bestemor, noen har lagt klærne sine her.
Av og til sniker par seg opp hit for å ta en varm dukkert. Og andre ting.
Ruth, da!
Flytt deg, Lauren.
Se på meg, mamma.
Nei, Graham! Stopp!
Ikke se.
Vi må overvåke hele området, Paul. Send hele laget opp hit.
Jeg vet ikke, men surheten i sjøen er urovekkende høy -
- og karbondioksid siver opp og dreper trær og dyreliv.
Paul...
Du sendte meg hit for å sjekke, og jeg synes vi bør se på det.
Greit, jeg ringer.
- Går det bra? - Ja.
Jeg elsker dere.
- Jeg blir ikke sen, Ruth. - Ha det.
- Er du OK? - Ja.
- Vet du hvem de var? - Nei, jeg har aldri sett dem f ør.
Turfolk, kanskje.
- Hva er det som foregår, Harry? - Jeg vet ikke.
- Hvor stort tror du problemet er? - Det er for tidlig å si noe om.
Men du bør innkalle bystyret.
Jeg trodde vulkanen var utslokt.
Ikke utslokt, bare sovende.
Og vulkanen deres kan holde på å våkne.
Mr Dalton, du snakker om å evakuere 7400 mennesker.
Er ikke det å overdrive?
Jeg sies bare at dere bør advare folk om muligheten for evakuering.
Mr Dalton er ikke klar over -
- at hvis Elliot Blair aner at det er problemer her -
- tar han sine 18 millioner og 800 jobber, og så evakuerer han.
- To mennesker er døde, Les! - Dette er en unik sjanse for byen...
Det har vært en lang dag. La oss prøve å behandle hverandre pent.
Hent evakueringsplanen, Norman. Vi kan i det minste se på den.
Hvis jeg finner den.
Se på denne koselige lille byen der den ligger trygt opptil fjellet.
- Ja, akkurat som Pompeii. - La oss pakke ut.
Konferanserommet skulle være stort nok.
Bra. Vet du hvor Harry Dalton er?
Ja, han og ordføreren har innkalt til bystyremøte.
- Så når kommer vulkanen i utbrudd? - Dette er ingen eksakt vitenskap...
Nydelig. Vi setter byen i beredskap, og intet skjer.
Vi er ikke den eneste byen i staten.
- Er vi klare til å stemme? - Vi har ikke nok opplysninger.
Paul.
Dette er sjefen min, dr Paul Dreyfus. Ordfører Wando.
- Hei. Rachel. - Gleder meg. Hva skjer her?
Jeg rådet bystyret til å sette byen i beredskap. De skal stemme om det.
Kan jeg få et ord med deg utenfor? Unnskyld oss.
Harry, jeg sendte deg hit for å sjekke området, ikke skremme livet av folk.
Nei, men to mennesker er døde. Det var riktig å anbefale beredskap.
Det kan være et utall årsaker til det som skjedde i varmekilden.
Alt fra et mindre skjelv til en seismisk forskyvning.
Det betyr ikke at fjellet går i utbrudd om en uke, om en måned -
- eller om hundre år.
Mine damer og herrer...
Dr Dalton har nok gjort som han fant best.
Men jeg vet av bitter erfaring at slike beslutninger ikke skal tas lett.
I 1980 var jeg skråsikker på at Mammoth Mountain ville gå i utbrudd.
Og på Geologisk institutt snakket vi om å sette byen i beredskap.
Gudskjelov kom det ikke i utbrudd, men skaden var gjort.
Det kom ut at GI var bekymret -
- så turistene ble borte, eiendomsmarkedet styrtdykket -
- og byen gikk nesten konkurs.
Derfor er jeg langt mer varsom med å sette en by i beredskap.
Én ting skal dere vite. Vi vil være her så lenge som nødvendig.
Seismometre og hellingsindikatorer vil måle hver hikke fra fjellet.
Vi vil bruke laserstråler til å måle endringer i størrelsen.
Vi vil analysere gassemisjoner.
Vi har til og med en robot som kan måle temperaturen på faenskapet.
Jeg forstår deres bekymring -
- men hvis det skulle bli nødvendig å sette byen i beredskap -
- vil beslutningen være basert på vitenskapelige beviser.
Ikke på enkeltepersoners vurdering.
Herregud, Rachel, denne saken skulle ha vært håndtert mye mer diskré.
Harry.
Du gjør en stor feiltakelse. Dette er et ustabilt system.
- Byen bør settes i beredskap. - Du trenger til ferie. Ses om to uker.
Vi må prøve å rette opp skaden.
Hvis de blir skremt bort, er det ditt ansvar, Rachel.
Noen spørsmål?
- Hva med en god og voksen drink? - God idé.
Et øyeblikk.
- Jeg trodde du var dratt på ferie. - Jeg valgte å bli.
Jeg ser det. Hvorfor?
Fordi denne byen er i knipe. Og jeg er din beste mann.
Whisky.
Du er min beste mann.
Men inntil du forstår politikken og økonomien i en slik situasjon -
- gjør du mer skade enn gagn.
Jeg forstår. Det samme igjen.
I morgen flyr vi rundt toppen og måler svoveldioksid-nivået.
Fra nå av treffer jeg beslutningene.
Hvis bystyret skal innkalles, er det jeg som innkaller det. OK?
OK.
God morgen.
- Kaffe? - Ja takk.
- Cappuccino, espresso, café latte? - Bare helt alminnelig kaffe, takk.
- Jeg hørte du hadde reist. - Jeg valgte å bli.
Kanskje jeg kan lage enda mer bråk.
- Hva er godt her? - Alt er godt her.
- O, herregud. Unnskyld. - Alt i orden.
Jeg fortjente det vel etter å ha spolert gjenvalget ditt.
Jeg gjorde det ikke med vilje.
Jeg har alltid forstått vulkaner bedre enn mennesker og politikk.
Jeg beklager hvis jeg har skapt problemer for deg.
Jeg ville bare hjelpe.
- Liker du aubergine med parmesan? - Til frokost?
Middag.
Jeg inviterer deg hjem på middag. Som en takk.
For hva da?
For at du reddet Grahams liv. Og for at du bryr deg.
Det er en avtale.
Gå lenger ned og fly mot den klippeformasjonen.
Hvis jeg flyr i lunsjpausen, skal jeg ha overtidsbetaling.
Stopp her.
Hva sier apparatene?
Minimal svoveldioksid. Ingen fare.
Grønt lys over hele linja.
Det er intet som tyder på noen aktivitet her. Hun er stille.
Ja... Hun er stille.
- OK, hvilken hånd er brikken i? - Den.
- Riktig. Takk. - Her?
- Det ser ut som et most hjerte. - Eller en blindtarm.
- Kan du flere tricks? - Kanskje Harry er trett.
Ett til.
Se. Ikke noe snørr, men her nede har vi en liten synål.
Ser du den? Den er magisk, og den trenger et magisk hårstrå.
Nam.
Hold denne. Jeg skal bare ta på brillene.
Slik... og trer den igjennom... Hold den.
Se her.
Det var bedre.
Og så gjør vi slik...
Det virker!
Den er magisk!
Det er en liten by, men jeg kunne ikke bo noe annet sted.
Jeg vokste opp her, gikk på skolen her...
Ble gift her?
Ja... Brian.
Vi var bare ungdommer. Jeg har ikke hørt fra ham på lenge.
Veldig lenge. Seks år.
Ruth vil ikke innrømme det, men jeg tror ikke engang hun vet hvor han er.
Du ser ut til å klare deg fint.
Det var hardt i begynnelsen. Særlig for barna.
Men vi klarer oss.
Hva med deg? Har du vært gift?
Nei, aldri.
- Hvorfor ikke? - For det første flytter jeg mye rundt.
Colombia, Guatemala, Filippinene.
Mexico, New Zealand, New Guinea.
Overalt hvor det var en gretten vulkan.
Det gjør det vanskelig å slå seg til ro.
- Har du vært i nærheten? - Ja. Én gang.
Delikat emne.
Hun het Marianne. Vi var kolleger.
Hun elsket vulkaner. Hun var fascinert av dem.
Hun elsket det livet.
For fire år siden kom en vulkan i Colombia i utbrudd.
Marianne og jeg trodde vi hadde nok tid til å komme oss vekk.
Vi tok feil.
Vi kom for nær.
Marianne ble drept.
Hvis vulkanen her kommer i utbrudd som St. Helens -
- vil byen ha mindre et minutt.
Jeg håper du tar feil med vulkanen vår.
Men hvis ikke, er jeg glad du er her.
Hei, Harry...
Hallo, Harry.
- Hvor de andre seismometrene? - Baki bilen.
- God morgen. Hei. - Hei.
Dette er Rachel Wando, ordføreren.
Jeg visste ikke hva dere liker, så jeg har med cappuccino til alle.
- Men alminnelig til deg. - Perfekt. Takk.
Jeg trenger til en god dose. Hvilken kaffemaskin bruker du?
- Vel? - Vel?
- Fryser du bønnene? - Nei, aldri. Det tar ut alle oljene.
Denne byen er verdt å redde, Harry.
God kaffe.
Hyggelig dame, denne Rachel. Den peneste ordføreren jeg har sett.
- Jeg stemmer på henne. - To ganger.
Klar, folkens.
OK, Harry.
Bingo. Hvis fjellet rører på seg, vil vi vite det.
- Hvordan var middagen i går? - Terry, slutt å prøve å spleise meg.
Jeg har god smak i kvinner. Her jeg noen gang sviktet deg?
Hva med Astrid?
Jeg trodde du ville like henne. Hun sa hun likte steiner.
Krystaller, Terry. Ikke steiner.
Pass på foten.
Bra. Jeg går og spiser frokost.
- Går det bedre? - Den er litt vrien, men det går.
Ja! Tid for kaffe! Kaffe, kaffe, kaffe!
Cappuccino. Java.
Vær så god... Koffeinfri, skummetmelk, uten sukker.
Macchiato. Dobbel espresso.
Tusen takk.
- Hvordan ser det ut? - Vi har målt 25-75 jordskjelv.
- Er det sant? - Mikro-skjelv. Det skjer støtt.
Bra. Hva er det?
Den heter Edderkoppbein. Hun rykker inn når det er for farlig for oss.
Vi vil måle gassemisjoner foran og sende video tilbake til basen.
Forhåpentligvis.
Bra. Hold vekten på det beinet.
- Hører du? - Det er ikke meg.
Flytter ikke det andre seg?
- Hva er problemet nå? - Det er ikke noe problem.
- Jeg kan ikke bruke den slik. - Problemet er ELF, Paul.
Jeg skal fikse det en gang for alle. Snu dere rundt, alle sammen.
Husk å sette den tilbake f ør NASA oppdager det.
Det blir vår lille hemmelighet. Er du klar til en sightseeing?
- Ja, tøffen er klar. - Ja, det er du.
- Tid for medisinen din. - O, takk.
Ser dere dette?
Dere skylder meg en unnskyldning.
Vil du ha en medalje fordi den virker OK?
Den virker strålende. Den har jo mistet 7 kg fett også.
Zoom inn på venstre.
Det er mindre geotermisk aktivitet på kanten av krateret.
Gå mot høyre. Jeg vil se på lavaformasjonen.
Se på den.
For en skraphaug. Vis meg beinet som ikke virker.
- Houston, vi har et problem. - Mottatt, dere har et problem.
- Bare kast steiner på skrapet. - Jeg går ned og fikser den personlig.
- Da prøver vi igjen. - Vær forsiktig.
Alltid.
- Har du meg? - Har deg.
Ikke spill helt. Terry går ned. Hører du?
Klart og tydelig.
Forsiktig.
Jeg tror ikke dette er særlig smart.
La oss glemme Edderkoppbein og komme oss opp igjen.
Aldri. For de $ 450000 vi har investert i den -
- burde den kunne stå på hodet, splitte atomer og fise nasjonalsangen.
Nesten fremme.
Hallo, din drittsekk.
Terrys svar på alt: Spark til det.
- Kom deg opp. - Nei, jeg løsner tauet.
Nei, Terry. Det er ingen god idé.
Jeg går rundt på den andre siden.
Det virker som om den bevisst irriterer meg.
Nå virker den, Harry.
Paul, det skjer noe. Det er seismisk aktivitet.
Sånn.
- Hva tror du? - Småskjelv, men de er midt i dem.
La oss få dem tilbake. Harry, kan du høre meg?
Jeg hørte ikke. Gjenta.
O, herregud!
Terry! Snakk til meg!
Terry, kan du høre oss?
Jeg kommer ned!
Harry!
- Alt i orden. Hvor er du? - Det er beinet mitt.
- Paul, kom inn. - Vi hører deg.
Terry er skadet. Beinet er brukket.
- Vi trenger et helikopter her. - Mottatt. Vi sender et helikopter.
- Send det nå! - Utrolig at kameraet fortsatt virker.
Kom igjen, ta telefonen.
Hva?
OK, vent litt.
Paul, pilot-jævelen vil gjenforhandle taksten.
Gi ham hva han forlanger.
Vi er nå på kanten av krateret. Kan dere se oss?
Ja, vi er ca 200 meter under deg.
Jeg ser dere. Vi flyr rundt igjen og kaster ned en kabel til dere.
Går det bra? Vi er veldig, veldig klare!
Han ser hardt medtatt ut.
Send den ned!
Bravo, Harry!
Nå skal vi hjem!
- Er dere festet? - Ja! Løft!
- Har du ham? - Ja.
Bra jobba, Harry.
Vi må sette byen i beredskap. Det er mye aktivitet der oppe.
Jeg vil ikke skape kaos på grunn av noen mindre tektoniske skjelv.
- Mindre? - Det største var på 2,9.
Det blåser jeg i. De skjelvene lå ikke dypt. Jeg merket dem.
Og de var ikke tektoniske, men magmatiske. Den vil gå i lufta.
Du får ikke skremme livet av folk utfra gjettverk og fornemmelser.
Vi vet mer om 48 timer. Ta deg sammen!
Drittsekk.
Jeg er OK.
- Jeg kan dra så snart hodet er OK. - Da ses vi om ti år.
Jeg tror Edderkoppbein tok igjen for at du sparket ham så mye.
Vi har et problem. Vi må overbevise Paul om at fjellet mener alvor.
Jeg gir nødig Paul rett, men det er intet som tyder på at noe vil skje.
- Det er som Mount Baker i 70-åra. - Og den kom ikke i utbrudd.
Jeg har lært at hvis man putter en frosk i kokende vann, hopper den ut.
Men putter man den i kaldt vann og varmer det opp gradvist -
- vil den sitte stille og koke i hjel.
- Er det en oppskrift på froskesuppe? - Nei, en oppskrift på katastrofe.
Hvis vi hadde kommet i dag, ville vi ha satt byen i beredskap.
- Null seismisk aktivitet. Klippestø. - Se her. En masse ingenting.
Sånn har det vært hele uken. Intet.
Ingen rystelser, og det er ingen endringer i formen.
- Vi har sett alt som er å se. - Vi har plassert alle målerne våre.
Vi kan overvåke alt hjemmefra. Vi er ferdige her.
Vi har sett slike opphold f ør. Jeg synes vi skal vente noen dager.
Jeg lovet deg to dager, meg ga det en uke.
Vi drar i morgen tidlig.
- Vi må fortsatt spise den middagen. - OK, Elliot.
- Hvor mye var det? 10 dollar? - Nei, 20.
Kom snart igjen.
Gi meg en øl, Charlie.
- Er du noen gang i Portland? - Nei, jeg har ikke tid.
Jaså? Hva gjør du når du skal more deg?
More meg? Hva er det? Nå vet jeg det...
Moro er noe man har når man ikke har to barn, butikk og en by å lede.
- Jeg ville bare takke deg for alt. - Bare hyggelig.
Det var pent sagt, men du synes neppe det er trist at vi reiser.
- Nei, vi forstyrrer jo næringslivet. - Jeg går igjen. Vi ses.
Vel, det er sent og barnevakten venter.
Jeg følger deg. Jeg skal bare hente jakken.
- Harry, det er din tur. - Fortsett uten meg.
- Så når drar du i morgen? - KI 06.00.
- Jeg skulle ønske du ikke reiste. - Slapp av. Dreyfus hadde rett.
Vi trenger ikke å være her. Vi kan overvåke fjellet fra Portland.
Jeg ønsker likevel at du ikke reiste.
Hei, dere!
Jane Fox. Nå vil hun ha noe å snakke om i et par uker.
- Sover de? - Ja.
Jeg følger deg ut. Kommer straks.
- Er du ledig på lørdag? - Ja.
Bra. Jeg ringer.
STENGT
Jeg kan lage litt kaffe.
Nei, Rachel, jeg vil ikke ha kaffe.
- Ellers takk. - Jeg synes jeg skal lage litt kaffe.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal si det...
Men jeg har aldri likt kaffen din.
Jeg har ikke vært sammen med noen på fryktelig lenge.
Samme her.
Men du vet hva man sier... Det er som å sykle.
Har man først lært det, glemmer man det aldri.
Mamma? Er det deg?
- Ja, Lauren. Hva er det? - Jeg er tørst.
OK, skatt.
Hun sovner nok igjen med en gang. Kjære Gud, bare hun sovner igjen.
- Hva er i veien med vannet? - Hva er det?
Det må være et sprengt rør.
- Hvor er byens vannforsyning? - Hvordan det?
- Våkne opp, Graham. - Gå vekk.
Det er der oppe.
Hva er den lukten? Det lukter svovel.
Svoveldioksid. Jeg så det samme på Pinatubo-vulkanen på Filippinene.
Dette fjellet er en tikkende bombe. Kom.
Paul!
- Jeg har bevisene dine. - Hva gjør du?
Jeg var nettopp på vannforsyningen.
- Det er det samme. - Herregud.
- Masse skjelv. Her er et på 2,4. - Gasstallene øker også.
Det er ikke bra.
Er det det beste dere kan gjøre?
Ja vel.
Tusen takk... Heimevernet kan ikke komme f ør i morgen.
- Hvor mye tid har vi? - Det er for tidlig å si.
Ring ordføreren. Be henne sette byen i beredskap.
Nå går det løs.
På grunn av den mulige vulkan-trusselen -
- ber jeg alle innbyggere møte på skolen kl 18.00 -
- for å drøfte evakuering av byen.
En person fra Geologisk institutt vil komme og forklare fakta.
- Når går vulkanen i lufta? I kveld? - Rolig, det er ingen grunn til panikk.
- Hva handler møtet om da? - Vi vil bare forberede dere.
- Kom, mr Cluster. - Jeg håper det ikke skjer noe.
Hør etter! Det blir avholdt et møte på skolen kl 18.00 -
- for å drøfte evakuering av byen.
Alle borgere anmodes om å møte på skolen...
Ruth, hør på meg.
Fjellet kan gå i lufta når som helst. Du må komme ned.
La meg prøve. Ruth? Det er Harry Dalton.
Dette er en alvorlig situasjon. Du må tenke på familien din.
- Jeg drar ingen steder. Basta. - Jeg forstår hvordan du har det...
- Hun la på. - Idiotiske kvinnemenneske.
- Ta den, Ruth. - Vi må dra.
Hun kommer ikke ned, vel?
Hvis bestemor vil bli der, er det ikke noe å gjøre.
- Men mamma... - Det er hennes valg.
Pakk mens jeg er borte. En koffert hver. Vær ansvarlige.
- Vi kommer snart tilbake. - Vi prøver en gang til.
Ta telefonen, bestemor.
- Hun svarer ikke. - Gi meg røret... Hallo?
Må vi vente eller kan vi dra nå?
Dere trenger ikke vente. Dere kan dra når dere vil.
Jeg vet det er hardt å forlate deres hjem, men det er det sikreste.
Det vil nok ikke skje noe, men det er best å være f øre var.
Husk, ingen må reise uten et eksemplar av evakueringsplanen.
- Jeg gir nå ordet til dr Harry Dalton. - Takk. Først og fremst...
Det er over, Les. Jeg stikker f ør det braker løs.
Jeg understreker at dette bare er forholdsregler.
Vi vil ikke skape panikk...
- Merket noen det? - Hold dere i ro...
Dét merket jeg.
Hold dere i ro. Ikke dytt.
Ikke løp. Gå rolig mot utgangen.
Lauren! Fjellet går i lufta!
Hold dere i ro! Ikke dytt!
- Gikk det bra? - Vi kan gå den veien.
- Se på dette! - Heller se på den ekte varen!
Det er like f ør den kommer i utbrudd.
Dette er ikke bra.
O, herregud...
Jeg må hente ungene.
Kom igjen!
Se opp!
Kom inn, Paul!
Kan noen høre meg? Paul?
Se på det.
- Kan noen høre meg? Kom inn! - Vi hører deg. Hvor er du?
Jeg skal hente Rachels unger. Jeg kommer ned til dere etterpå.
Harry, jeg vil bare si... Du hadde rett og jeg tok feil.
- Jeg er lei for det. - Alt i orden. Vi ses senere.
Hun går i utbrudd.
Se der.
- Hvilken vei? - Den er totalt sperret. Til venstre.
Se opp!
Pokker!
Til høyre, ned smuget.
Kom igjen...
Bilen er borte.
Graham?
Lauren?
Ta på bilbeltet.
- Vet du hvordan man skifter gir? - Ja.
Mamma. Vi er dratt for å hente bestemor. P.S. Ikke bli sint.
- Herregud, de er kjørt opp fjellet. - Kom igjen!
- Fins det en annen vei over elva? - Nei.
- Du er sinnssyk! - Ingen fare.
- Harry... - Hold fast.
- Det går bra. - Det kommer inn vann.
Bilen tåler det. Motoren har en snorkel.
- Se på de bilene. - De klarer det aldri.
- Vi sitter fast. - Jeg vet det.
Harry, ser du den bilen som kommer imot oss?
Jeg ser den.
Hold fast!
Alt i orden.
Herregud.
- Jeg kan ikke se gjennom asken. - Slå på lysene.
De er på.
- Få vindusviskerne til å gå fortere. - Jeg vet ikke hvordan.
- Prøv den. - Ikke rør. Du bare ødelegger noe.
Dette var nok ingen god idé.
Vent på meg!
O, nei. Pilot-idioten vil fly folk ut.
Hvis han får aske i motoren, er det ute med ham.
Gi meg dem!
Han tar $ 15000, kontant.
Vent, vent!
Ikke lett! Vent!
Stopp! Stopp!
- Kan vi ikke fly fortere? - Pokker!
Hva er den lampen?
Hva i...?
Hvor er vi?
- Rachel, hvor er vi? - Øverst på Exeter Street.
Greg, Stan...
Vi er på Exeter Street. Helikopteret er styrtet. Send brannmannskap.
OK, Harry.
Vi kan ikke gjøre noe her.
Greg?
Rachels unger dro opp i fjellet. Vi må hente dem.
- Han har ikke nok tid! - Harry, vi tror ikke du har nok tid!
- Bestemor! Bestemor! - Hva gjør dere her?
Vi henter deg og Roughy. Sett deg i bilen.
Kjørte dere hit selv? Mamma kommer til å drepe dere.
- Roughy! - Vi henter henne, bestemor.
- Roughy, kom her! Vi må dra! - Kom tilbake med en gang, unger!
Herregud, hva tenkte de på?
Hvordan ville de komme seg gjennom dette?
Harry!
- Harry! - Alt i orden.
Herregud. Veien er borte. Den er borte!
Lauren! Graham!
- Her er vi! - Jeg er lei for det, mamma.
Det var ikke Grahams skyld. Det var min idé også.
- Jeg er så sint på deg. - Gå inn, unger.
Alt i orden, Ruth.
Ikke se på meg som om det var min skyld. Bare ta barna og dra hjem.
Det ville vi vi gjøre hvis vi kunne, men veien ble tatt av et jordskred.
Vi har hatt mange mindre utbrudd. Kanskje det verste er over.
Hun bare renser halsen. Hun er ikke begynt å synge ennå engang.
- Kan noen høre meg? - Hvor er du?
Oppe ved Mirror Lake. Veien er ødelagt, men vi er uskadde.
Dette er en katastrofe. Jeg sender et helikopter når asken har lagt seg.
Nei, kom dere vekk f ør det er for sent. Ikke vent på oss...
- Du blir uklar. Gjenta. - Paul, ikke... på... for sent.
Kom dere vekk, nå!
- Harry? - Kanskje batteriet hans er dødt.
Jeg blir her så lenge som mulig, men dere skal dra med en gang.
- Vi vil ikke gå glipp av Guds show. - Ikke tjangs.
- Fjellet vil aldri skade oss. - Du er en tåpe, Ruth.
Herregud. Dette ble tatt den sommeren vi bygget huset.
- Brian var seks måneder gammel. - Vi har ikke tid til å mimre.
Rachel, Ruth, kom igjen. Vi må dra. Har du alt?
- Båten! - I vannet!
Løp, unger!
Opp i båten!
O, herregud.
I båten!
Vi kan ikke etterlate Roughy!
Roughy!
Mamma, alle fiskene er døde.
Ikke rør vannet, Graham.
Lauren, sett deg her.
Løft opp føttene deres.
Ruth, opp med føttene.
Den vulkanske aktiviteteten har gjort sjøen om til syre.
Syre spiser metall.
- Vil båten synke? - Nei da, den vil ikke synke.
Hvis du er redd, kan du få krystallen min.
- Kan jeg få den? - Ja.
Takk.
Ro, ro, ro din båt ta din åre fatt
vuggende, vuggende, vuggende over Kattegat...
Faen!
Propellen er ødelagt.
Ingen fare. Sett deg oppe hos bestemor. Sånn...
- Hold føttene oppe. - Jeg padler.
- Vi er snart fremme. - Sitt der og hold båten i likevekt.
Vi er veldig nære. Veldig, veldig nære.
- Synker båten? - Nei da.
- Alt i orden. Bare fortsett. - Bestemor, båten synker!
Nei, den synker ikke, skatt. Vi er snart fremme.
Mamma, vi synker!
Vi synker!
- Båten synker! - Nei da.
- Vi rekker det ikke! - Sitt der og hold fast.
Kom opp igjen, Ruth!
Ruth, kom deg på land!
Fort, ut!
Du er i sikkerhet.
Bestemor!
- Bestemor! - Gi oss litt alburom, unger.
- Ta søsteren din, Graham. - Ta deg av Lauren.
Se på beina hennes.
Vi skal nok få deg ned herfra, Ruth.
Jeg vil hjelpe bestemor.
Jeg snakker med barna.
Jeg vil ikke at bestemor skal dø. Skal hun dø?
O, herregud...
- Hvor er løytnanten? - I bilen her.
Det er jammen godt å se dere. Dere må gjennomsøke alle husene.
Få alle ut. Den går i lufta.
Vær så snill å stoppe...
Hold ut, Ruth. Du klarer deg.
- Her, bestemor, ta krystallen min. - Det var snilt, marihøna.
Men behold den som lykkebringer, du.
Jeg er lei for det jeg sa i stad. Jeg mente det ikke.
- Du hadde rett. Jeg er en tåpe. - Nei, det er du ikke.
Sønnen min er den aller største tåpen. Han skulle aldri ha forlatt dere.
Hvis noen er en tåpe, er det meg. For jeg har aldri gitt deg en sjanse.
- Det er bare 3 km til skogvokteren. - Jeg tror ikke jeg har 3 km i meg.
- Jo, bestemor, prøv! - Det er i orden.
Nå får jeg bli på fjellet.
Bestemor...?
Ruth.
Jeg tar varebilen!
Harry, jeg vet ikke om du kan høre meg -
- men brua faller sammen snart. Vi har fått alle ut...
Vær forsiktig. Vær veldig forsiktig.
Sånn.
Ingen nøkler.
Sånn.
Dreyfus!
Kjør.
Kom deg vekk!
Hopp! Du må hoppe!
Paul!
- Kom. - Tiden renner ut. Kom igjen.
Greg!
Hva i...?
Topp. Helt topp.
- Kan vi kjøre over? - Jeg vet ikke...
- Jeg vet ikke. - Sett dere bak, unger.
Kom igjen, Lauren.
Nå går det løs.
- Harry, vi brenner. - Vi brenner!
- Harry... - Hold fast.
Vi sitter fast i lavaen!
Det kommer mer lava ned fjellsiden!
- Mamma! - Slapp av.
Kom igjen!
Ja!
- Der er Roughy. - Hvor?
- Vi må hjelpe henne. - Jeg må hente henne.
- Roughy! - Du får bare én sjanse.
Hopp, Roughy!
Otte år tok det å få denne byen på beina.
Du aner ikke hvor hardt vi har slitt.
Se på den.
- Huset vårt er borte. - Det er ingen annen vei ut av byen.
Vi er ved Dante's Peak hvor man nå evakuerer hele byen...
Hun må komme i utbrudd snart.
Herregud... Vent.
BEREGNET
Vi stikker.
- Hva skal vi med den? - Den kan komme til nytte.
- Hva er det, mamma? - Hva er det?
Det er en pyroklastisk sky.
- Mamma... - Så så, skatt.
Den kommer, mamma!
Ikke se dere tilbake!
Herregud!
Dukk!
Hold fast!
O, herregud.
Farvel, Harry. Farvel.
Pass på øynene, unger.
Lauren!
Graham, snakk til meg.
Vi komme oss ut. Klarer dere det?
- Ta henne, Harry. - Jeg har henne.
Kom igjen, Graham.
Kom igjen, Rachel!
Kom, Roughy!
Du viser vei, Graham. Vis oss gjemmestedet ditt.
Kom.
Roughy!
- Jøye meg. - Her er lommelykter.
Jeg har chips og kjeks og noe å drikke her.
La oss se på skadene.
- Det gjør vondt i hodet mitt. - Mitt også, skatt.
O, nei. Jeg glemte ELF i bilen.
- Hva trenger du den til? - Det er en sender vi tester for NASA.
Den sender et signal så folk vet at vi er her. Jeg må hente den.
- Jeg blir med. - Nei, bli her.
- Hva om du går deg bort? - Bli her og pass på jentene, Graham.
Vi kommer ikke ut herfra, vel?
Jo da, skatt, det gjør vi.
Kom her. La oss sette oss litt.
Hør her...
Har dere prøvd dypvannsfiske f ør?
Bra, ikke jeg heller.
Så når vi kommer ut herfra, og det gjør vi -
- kan vi dra til Florida, leie en båt -
- og fylle den med en masse lekre godsaker...
Og så drar vi ut og fanger en stor og feit fisk. Høres det bra ut?
- Det høres bra ut, Harry. - Ja, supert.
Vent her. Jeg kommer straks tilbake. Opp med kjakan.
Graham, kan du finne noe tau så vi kan binde fast Roughy?
La oss se deg.
Og litt vann, så vi kan rense sårene.
Harry!
Gå tilbake!
Rachel!
Frank, hvor lenge har denne lampen blinket?
Tja, en dag eller to.
Takk, NASA... Takk, NASA! Takk, NASA!
Nå får vi deg ut.
Gi meg hånden din.
Ta krykkene.
Jeg tror de har ham!
Harry! Vi trodde du var død. Det er jammen godt å se deg.
Rachel og ungene er der fortsatt.
Da jeg så ELF-signalet, holdt jeg på å besvime.
- Han skrek: "Takk, NASA!" - Skrapet virket.
Rachel og ungene er der fortsatt. Hvor er Paul?
Han overlevde ikke.
Han fikk i det minste sett showet.
Vi har overlevende her! Gå til side!
- Graham! - Mamma, Harry er i live!
Det er godt å se deg.
- Mente du det du sa om fisketuren? - Ja visst.
Alle tiders!
- Er dere klare? - Klare.